Din episoadele anterioare :
Un membru al unei bande rivale
a fost împușcat și ucis pe teritoriul S.B.K. aseară.
N-am avut nimic de-a face cu ce i s-a întâmplat acelui om.
Au văzut și doi bărbați care au fugit.
Unul dintre ei a aruncat o armă când fugea.
Cred că unul dintre oamenii căutați de poliție e Shinwell Johnson.
Nu m-am întors în S.B.K. pentru că am vrut.
Sunt informator pentru F.B.I.
Mi-a arătat legitimația.
A spus că-l chema Whitlock.
Orice informație a strâns,
orice a făcut pentru mine a fost complet neoficial.
Dacă nu faci nimic, va fi trimis la închisoare.
E cârpa pe care am folosit-o să șterg arma.
Încă n-a fost procesată. Când va fi procesată,
nu vor fi amprente pe ea.
E a doua a doua ta șansă.
Profită cât mai mult de ea.
Ce crezi ?
Despre ... ?
Masă.
Am văzut-o jos.
M-am gândit să o restaurez ca pe un dar.
Pentru tine și pentru doctor.
Deci, e cea din ...
depozit, din pivniță.
Da, partea de sus era crăpată în câteva locuri,
și unul dintre picioare era slăbit.
Dar, am reparat-o.
Am refinisat-o, și ...
cu greu o mai recunoști, nu-i așa ?
Ce-ai făcut pentru mine ...
Am vrut doar să-ți mulțumesc.
Ce e ?
Nimic.
Doar că ...
masa era ... o probă
într-o crimă veche de 78 de ani, pe care încercam s-o rezolv.
Mă păcălești.
Nu, nu mă păcălești.
Masacrul de la Clubul de Șah Minetta.
Greenwich Village, 1938.
Masa era de la locul faptei.
Mi-a luat ...
Mi-a luat câțiva ani să-i dau de urmă.
Ciobiturile erau ...
Erau de la înjunghieri.
Nu, e bine și așa. Pentru că ...
Progresul meu era foarte încet, deci ... Asta mă va forța
să privesc cazul din alt unghi.
E chiar un cadou mai adecvat decât ai intenționat,
pentru că am distrus probe pentru tine, iar acum ...
M-aș oferi să te ajut, dar ...
Trebuie să plec.
O saluți pe doctoră din partea mea ?
Shinwell încă are legături cu S.B.K.
Are două melodii pe telefon. Unul pentru lucrările ca meșter,
și alta pentru bandă.
Cea pe care tocmai am auzit-o sus a fost ultima variantă.
Corect. Pentru că încă strânge informații.
Agentul Whitlock de la F.B.I. e mort.
Chiar dacă nu era, țelul lui era să fure de la S.B.K., nu s-o dezmembreze.
Corect. Dar el încă vrea să doboare S.B.K.
- Singur ? - Nu.
Știe că are nevoie de ajutor, așa că, m-a rugat
să-l pun în legătură cu cineva de la Divizia Bande din Bronx.
Îți amintești de detectivul Guzman ?
L-am ajutat o dată să-și protejeze martorii ?
Când am comis o infracțiune ca Shinwell să scape de închisoare,
a fost ca să aibă oportunitatea de a-și pune viața în ordine.
Își pune viața în ordine. Termină ce-a început.
- Crezi că e înțelept ? - Cred că asta vrea să facă.
Și-a riscat viața să se întoarcă în S.B.K. Au încredere în el.
Nu vrea să irosească asta.
Credeai că va pleca din oraș ?
M-am gândit că va găsi un mod mai isteț de a ieși din bandă.
Poate ar fi trebuit să vorbești cu el,
înainte să-i ștergi amprentele de pe acel pistol.
- Ar fi trebuit. - Uite ...
Guzman și Shinwell se vor întâlni în câteva zile.
Dacă lucrurile merg bine, va fi informator pentru N.Y.P.D.
De data asta va avea ajutor adevărat.
E Marcus. Vrea să se întâlnească cu mine la morgă.
- Vom vorbi mai multe pe drum. - De fapt, mă vrea doar pe mine.
Numele mortului e Jeffrey Banks. Dependent de opioide.
Supradoză de oxicodonă.
Secția 87 l-a găsit, dar un amic de acolo m-a avertizat.
D.E.A.-ul s-a implicat.
Vor să-l acuze pe doctorul care a scris rețeta.
Ceva despre un sistem online de monitorizare
pe care doctorul trebuia să-l verifice ?
Da, pentru a se asigura că dependenții nu cumpără de la doctori,
primind aceeași rețetă de la mai mulți doctori.
Deci, cine a scris rețeta lui Banks și n-a verificat, e răspunzător.
Cum pot ajuta ?
Nu-l cunoști pe tipul ăsta, nu ?
- Nu l-ai mai văzut ? - De ce s-o fi făcut ?
Conform rețetei folosită de tip la supradoză,
tu ai fost cea care a scris-o.
ELEMENTARY Sezonul 5, Episodul 10 "Alege-ți otrava"
Cu tot respectul, dr. Watson,
ținând cont că ești subiectul anchetei noastre,
doar atât îți pot spune.
Înțeleg. Dar dacă vă concentrați pe mine,
ancheta voastră începe prost.
Agent Ritter. Șeful tău, Ken.
Ți-a spus de cât timp ne cunoaștem ?
Atunci, crede-ne pe cuvânt.
Încercăm să te ajutăm.
Ea n-a scris rețeta aia pentru Jeffrey Banks.
Numele d-lui Banks e doar unul din multe altele.
Am identificat mai multe rețete greșite de opioide,
toate având numerele tale de licență și de la D.E.A.
Evident, cineva mi-a furat informațiile.
N-am mai practicat Medicina de 10 ani.
Atunci, de ce-ți ții licența la zi ?
Mi-am întrebat partenera același lucru.
Răspunsul e simplu : mândrie profesională.
Watson a studiat mai mult de 12 ani să devină chirurg.
Deci, dacă e vinovată de ceva,
e că nu vrea să lase realizările obținute cu greu
să cadă pe marginea drumului.
Nu știu ce să-ți spun. Numele ei e pe toate rețetele.
Spui că avem de-a face cu un hoț de identitate,
doar că n-am găsit nicio dovadă în acest sens.
Vom fi fericiți să găsim unele, dacă ne spui ce știi.
Am o altă idee.
Nu călca pe degete altă agenție. Lasă-ne să ne facem meseria.
Salut !
Cum a mers ?
Mi-au suspendat licența și au alertat farmaciile
ca nimeni să nu-mi accepte rețetele. Nu că scriu vreuna.
Asta inspiră puțină încredere în ancheta D.E.A.-ului.
E greu de imaginat că o agenție guvernamentală
găsește un impostor când poziția lor e că impostorul nu există.
- Cum reziști ? - Sunt bine.
Vreau doar să găsesc persoana asta, înainte să mai fie cineva rănit.
Mersi că m-ai sunat.
Ține-mă la curent.
- Ai o secundă ? - Da.
Am mai vorbit cu prietenul meu de la secția 87.
A spus că adresa doctorului care era tipărită
pe rețeta lui Jeffrey Banks a dus la o cutie poștală.
Nu sunt camere de securitate, doar o cutie închiriată de Joan Watson.
Numărul de telefon e de la un telefon cu cartelă.
Însemnând că puteam fi și eu, la fel ca oricine altcineva.
În ce privește D.E.A.-ul ? Da.
Mi-a mai dat asta.
Asta e farmacia de unde Banks a cumpărat rețeta.
A fost scrisă de mână, deci, ar trebui să aibă hârtia scrisă de impostor.
Dacă poți vorbi cu ei să te lase să verifici, poate va ajuta.
- E în Hoboken. - Da. Are logică.
Rețetele din New York sunt în mare parte electronice acum.
Ridică câteva sprâncene să te apuci să scrii una de mână în afara Statului.
În plus, sistemul de monitorizare care ar trebui
să oprească pacienții să cumpere de la doctori,
din ce am citit, e verificat mult mai puțin între state.
Să-l convingem pe farmacist să ne arate rețeta
ar putea fi alt obstacol.
Ai dreptate. Cred că ar fi mai bine să merg singură.
Așa, e o discuție între doi profesioniști medicali.
Anunță-mă cum a mers.
Pot vedea cartea de telefoane a departamentului ?
Sigur. Pe cine suni ?
E un detectiv în Bronx cu care trebuie să vorbesc.
Mulțumesc.
Dacă ai nevoie de mine din nou, bine ? Ai grijă de tine.
Detectiv Guzman.
Salut ! Holmes, omule. Ce naiba faci ?
Secția ta mi-a spus că te-aș putea găsi aici.
Da.
Știu că Joan așteaptă un telefon de la mine pentru Stonewall al ei ?
Shinwell.
A trebuit să ajung la tribunal,
dar acum, că sunt liber, mă pot întâlni cu tipul ăsta.
- N-o fă. - Ce să nu fac ?
Nu te întâlni cu Shinwell.
- Credeam că stă bine cu S.B.K. - Așa e.
De-asta ar trebui să păstrezi distanța.
Îmi pare rău, nu mi se pare corect. D.E.A.-ul deja a fost aici.
Asta face parte din ancheta lor. Nici măcar nu ești de la poliție.
E adevărat, dar nu te rog ca și consultant al poliției.
Te rog pentru că eu sunt dr. Joan Watson.
Ceea ce înseamnă că ori am scris rețeta,
caz în care știu tot ce e pe ea,
sau n-am scris-o, caz în care D.E.A.-ul
ar putea decide să te penalizeze că ai eliberat-o.
Urăsc s-o spun, dar e perfect.
Nu e scrisul meu de mână, dar pe de altă parte,
înțeleg de ce D.E.A.-ul se îndoiește de povestea mea.
Îmi pare rău că nu te-am putut ajuta mai mult.
De fapt, m-a luat gura pe dinainte.
Acel J,
vine de la Jingyi, numele meu chinezesc.
L-am folosit profesional pentru o scurtă perioadă de timp
- la spitalul la care am lucrat. - Cum ajută asta ?
Îmi spune de unde mi-a furat informațiile hoțul de identitate.
Spitalul Corona General din Queens.
Mulțumesc mult.
Uneori mă întreb ce hobbyuri au colegii de apartament ai altor oameni.
Am împărțit puțin un apartament în Londra
cu un colecționar de urină de vânat sălbatic.
O folosea ca momeală la vânat și pus capcane.
Atunci, sunt binecuvântată.
Am profitat de oportunitatea de a-mi educa simțul olfactiv, dar ...
Trebuie să recunosc că nu e pentru oricine.
Credeam că ai spus că masa nu mai e utilă.
Am observat că Shinwell n-a șlefuit urmele de cuțit,
ci le-a umplut cu chit de lemn.
Încă-mi mai pot da seama de unghiul de atac al fiecărei lovituri.
Ca urmare, eforturile mele de a determina
înălțimea ucigașului, constituția, dacă e dreptaci sau stângaci
pot continua.
Mi-ai văzut mesajul despre Corona General ?
Da. Am verificat directorul online al spitalului.
Sigur, informațiile tale de contact au fost înlocuite
cu informațiile cutiei poștale ale hoțului
și telefonul cu cartelă. De asemenea, am dat măsurilor de securitate
sistemului informatic al spitalului o împunsătură amănunțită.
Sistemul e prea poros să fi reținut cine a făcut schimbările și când.
Mi-a fost mai greu să sparg un calendar cu întoarcerea Domnului.
De-asta ți-ai întors atenția către cazul nerezolvat.
Nu înainte ca ușurința cu care am intrat în sistem să-mi dea altă idee.
Mi-a trecut prin cap să caut alți doctori
ale căror informații au fost schimbate.
Dacă, ca și tine, numerele cabinetelor lor erau acum ...
telefoane preplătite, atunci, codurile zonelor
ar putea fi mai ușor de reperat.
Am identificat 3 astfel de doctori.
Ca și tine, adresele cabinetelor lor sunt acum cutii poștale.
Deci, crezi că acestor 3 doctori
le-au fost furate identitățile de către același hoț.
I-am trimis informația lui Marcus.
Acum periază magazinele cu căsuțe poștale.
Cel închiriat pe numele tău n-a fost de ajutor,
dar poate astea vor fi.
Te-a sunat detectivul Guzman, astăzi ?
- Nu, de ce ? - I-am făcut o vizită.
L-am sfătuit să nu-l ia pe Shinwell ca informator.
Poftim ?
Înțelege, admir ambiția lui Shinwell.
Cred că țelul său e demn de laudă.
Dar ca agent sub acoperire, îl găsesc deficient.
Despre ce vorbești ?
Îi lipsește viclenia de a juca pe mai multe planuri.
Ca să nu mai spun de abilitățile rudimentare de supraviețuire.
Shinwell nu e un supraviețuitor ?
A fost membru al unei bande majoritatea vieții sale.
A supraviețuit aproape un deceniu în închisoare.
Ambele implică roluri sociale rigide
și nu spun nimic despre capacitatea sa pentru viclenie.
- Nu înseamnă că n-o poate face. - Nu, dovezile sugerează asta.
Și-a permis să fie păcălit de un agent F.B.I. care i-a spus
că era informator înregistrat, când nu era.
Și-a lăsat amprentele pe o armă
la scena unei crime pe care n-a comis-o.
Și cum v-ați întâlnit voi doi ?
- Stai, stai o secundă. - Așa este !
Ai scos 5 gloanțe din el după ce a fost
prins în ambuscadă și împușcat.
Acum că-l cunosc mai bine, mă miră că n-a călcat
pe o capcană pentru urși deschisă și apoi să cadă zdravăn.
Îmi pare rău, dar dacă știam că va rămâne în S.B.K.,
nu i-aș fi șters amprentele de pe arma aia.
Omul e mai în siguranță în închisoare.
Tu ...
Ce e asta ? E Marcus.
"Verificarea celorlalte cutii poștale a dat roade."
"Am atașat poza unei femei care a închiriat una dintre cutii."
O cunosc pe femeia aia.
A fost la Corona General în același timp cu mine.
Dr. Franny Krieg.
Ea e. Ea e hoțul de identitate.
- Erați apropiate ? - Era la reumatologie,
deci, nu ne-am intersectat mult.
Ne salutam pe holuri.
Conform ăstuia, cabinetul ei e în Jamaica.
Alo ?
Dr. Krieg ?
Nu cred că va răspunde cineva.
E praf de pușcă ars în aer, vechi cam de o oră.
E dr. Krieg.
E moartă.
Marla Ridgley Moore, adresa în Great Neck.
E greu de spus dacă a avut ceva de-a face
cu traficul de opioide al dr-ului Krieg.
Moartea ei sigur a avut de-a face cu asta.
Astea sunt de la Biroul de Control al Narcoticelor.
Tipăresc toate carnetele de rețete pentru statul New York.
Sunt recipise de la cutiile alea ... Toate sunt goale.
Cine a făcut asta, a luat carnetele de rețete.
Cinci cutii.
Una pentru fiecare dintre doctorii drept care se dădea.
Inclusiv tu.
20 de carnete într-o cutie, 100 de pagini într-un carnet.
Mai mult de 10.000 de oportunități pentru dependenți de a face supradoze.
Rănile de intrare sunt toate în față, deci, priveau spre atacator.
A tras de la intrare înainte să intre să ia carnetele de rețete.
Sângele de pe dulap sprijină ideea că era închis când s-a tras
înainte să fie deschis, unde sângele s-a scurs pe podea aici.
- Vreo recepționeră în față ? - Deja plecase.
Watson și Bell s-au dus să vorbească cu ea.
Din ce spune, dr. Krieg avea obiceiul s-o trimită acasă
după ce sosea ultimul pacient,
ceea ce, în acest caz, a fost ora 16:00.
După ce legistul ne dă ora morții,
vom putea confirma intervalul orar al recepționerei
și să verificăm filmările la Secția Jamaica.
Să ne asigurăm că era acolo când a spus că era, da ?
Deci, identitatea lui Joan a fost furată de un doctor ?
Conducea o fabrică de pastile.
A furat acreditările a patru doctori,
inclusiv a lui Watson, și le-a folosit să vândă rețete pentru opioide.
Folosirea identităților multiple
face mai puțin probabil să declanșeze alarme.
Poate că unul dintre clienții ei a decis să renunțe la intermediar.
De ce să plătești un doctor când vrei o rețetă nouă,
dacă poți lua pentru tine toate carnetele de rețete ?
Da, la asta ne gândeam.
Și cealaltă victimă, d-șoara Moore ?
Știm legătura ei ?
Recepționera a spus că era mama unui pacient.
Era aici pentru o consultație.
Deci, poate a fost doar o victimă colaterală.
Poate era mama unui pacient și era implicată în fabrica de pastile.
E foarte greu de spus.
Să sperăm că vom ști mai multe după ce vorbim cu familia.
Voi contacta D.E.A.-ul.
Să le spun despre asta și tot ce-ai aflat despre dr. Krieg.
Ar trebui s-o lase în pace pe Joan.
Ar fi trebuit să fiu acolo cu ea.
Eu eram pacientul, nu ea.
N-ai fi putut face nimic.
Te-aș fi pierdut și pe tine.
Ethan, vino, stai jos.
A fost neobișnuit ca mama ta să meargă la cabinetul dr-ului Krieg, fără tine ?
Nu.
Am fost bolnav de când eram mic.
Mama s-a ocupat întotdeauna de toate, cu toți doctorii.
A fost o încurcătură în programare.
Terapia mea fizică a fost în același timp
cu programarea la dr. Krieg.
Voiau doar să vorbească despre noi opțiuni de tratament pentru mine,
așa că, nu m-am dus.
Te pot întreba despre diagnosticul tău ?
Poți întreba.
Aș vrea să-ți pot spune.
De obicei îi spun "boală autoimună nonspecifică".
Ceea ce am aflat că e limbajul doctorilor pentru "n-avem nicio idee".
Am multe dureri articulare. Mușchii mei sunt slabi.
Mă îmbolnăvesc des.
Chiar am dat lovitura.
D-le Moore, erai aici cu Ethan cât soția ta s-a dus la dr. Krieg ?
Nu. Nu locuiesc aici.
Eu și Marla ne-am despărțit anul trecut.
Am venit cum am auzit ce s-a întâmplat.
Atunci, trebuie să întreb.
Ne poți spune unde erai ieri între orele 16:00 și 18:00 ?
Da, eram la un prieten să vedem Cupa Riviera.
E un turneu de golf. O să vă dau numărul lui.
Fosta ta soție avea dureri ?
Lua medicamente ?
Nu. De ce ?
Credem că dr. Krieg conducea o fabrică de pastile.
Ți-e cunoscut termenul ?
Stați, credeți că era vânzătoare de droguri ?
Ca să fie clar, în acest moment,
credem că mama ta s-a aflat în locul nepotrivit
la momentul nepotrivit.
Dar dacă a fost implicată în cealaltă parte
a afacerii dr-ului Krieg,
să scoatem totul la iveală,
ne-ar putea ajuta să-l găsim pe cel care a făcut asta.
Îmi pare rău, nu, nu.
Marla n-a fost implicată în așa ceva.
Vă puteți uita în jur, să verificați dulapurile cu medicamente,
dar nu cred că veți găsi ceva.
Îmi amintesc că am văzut un tip o dată ...
în camera de așteptare a dr-ului Krieg.
A fost acum câteva săptămâni.
Era mai în vârstă ca mine.
Vreo 20 de ani, poate.
Era într-o stare foarte proastă.
Tremura, transpira.
Aplecat, ca și cum avea o durere de stomac.
Am crezut că era bolnav.
Și acum te întrebi dacă nu era un dependent care era în sevraj ?
Dr. Krieg i-a spus să plece.
Și a făcut-o.
Dar era furios.
O să vorbesc cu recepționera dr-ului Krieg,
să văd dacă ne poate spune cine era acel pacient.
Între timp, crezi că l-ai putea descrie unui desenator ?
Aș putea încerca.
- E deja ora ? - De ce ? N-ai marfă, D ?
La naiba, nu.
A fost așa toată ziua.
Va trebui să începem să folosim pungi mai mari.
N-o iei ?
Îl vezi pe tipul de acolo ? Ăla masiv ?
Ce e cu el ?
Aș fi putut jura că l-am văzut dimineață lângă apartamentul meu.
Crezi că e polițist ?
Tu ce crezi ?
Cred că exagerezi.
Fratele e prea masiv.
N-ai văzut niciodată un polițist masiv ?
Mă uit după polițiști tot timpul.
Asta fac aici.
Am un simț de Om Păianjen.
Tipul nu e polițist.
Ne vom termina treaba mai târziu.
- Ai grijă de tine. - Bine, atunci.
- Pot intra ? - Sigur.
S-a întâmplat ceva ?
Am fost urmărit. Un tip masiv.
L-am urmărit, dar nu știu ...
Shinwell, aș vrea să faci cunoștință cu prietenul meu Luc.
Luc, el e Shinwell.
Luc, mersi pentru munca ta excelentă și pe curând.
- Ai pus să fiu urmărit dimineață ? - De fapt, te urmărește de aseară.
Când l-ai zărit și l-ai evitat, a luat un taxi până aici.
Presupun că tu ai mers pe jos.
Da, am ocolit 5 km.
Spune-mi, despre ce e vorba ?
Watson a spus că vrei să continui să lucrezi ca informator.
Crede că ți se potrivește.
Eu nu cred asta.
Deci, îți recomand să renunți, cât ești încă viu.
Ce fac eu nu e treaba ta.
Am intrat într-un laborator al poliției pentru tine.
Ți-am șters amprentele de pe o armă.
Cred că asta îmi dă destule drepturi.
Când ai venit prima oară la Watson, i-ai spus că vrei o viață mai bună,
pentru a deveni genul de persoană pe care tu l-ai considera
demn să reia legătura cu fiica ta, Chivonne.
Acționând ca informator nu prea e așa, nu ?
În închisoare te-ai distanțat cu succes de bandă.
Fă-o din nou, în afara închisorii.
Watson ar putea fi acolo să te ajute.
Tot ce trebuie să faci e să ceri.
O să mă gândesc.
Salut, sunt Marcus. Au venit rezultatele balistice
pentru gloanțele scoase din victime.
Se potrivesc cu un glonț scos din brațul victimei unui jaf
de acum 2 ani. Agresorul n-a fost prins.
Eu și Joan o să vorbim cu victima, să vedem ce-și amintește.
M-am gândit că vrei să vii și tu.
Mergeam către apartamentul meu și tipul ăsta m-a înșfăcat din spate.
M-a proptit de o mașină, mi-a înfipt o armă în față,
și mi-a spus, "Dă-mi portofelul".
Cred că mi-a luat prea mult. M-a împușcat chiar aici.
- Brațul nu mi-a mai fost la fel. - În noaptea când s-a întâmplat,
ai spus poliției că n-ai apucat să vezi bine fața agresorului.
Poate ți-ai mai amintit ceva, după ce-a trecut șocul inițial ?
Era întuneric, s-a întâmplat repede.
Cred ...
Mă uitam mai mult la pistol decât la tip.
Conform raportului de la Urgențe,
ți-au scos și sticlă auto din umăr ?
Da, geamul unei mașini s-a spart când m-a împușcat, era ...
era sticlă peste tot.
Iar poliția a căutat ulterior mașina, dar n-au găsit-o.
Probabil șoferul s-a întors,
și-a văzut geamul spart și pur și simplu a plecat.
Da, așa cred.
Da.
- Doar că minți. - Pardon ?
Pretinzi că ai fost proptit de o mașină,
înainte ca cineva să te împuște acolo,
în partea din față a brațului, dar conform celor de la Urgențe,
sticla a venit din aceeași direcție ca și glonțul,
deci, cine te-a împușcat, a făcut-o prin geamul unei mașini.
Care e adevărul ?
Pot veni cu multe scenarii.
Tu fiind jefuit nu e unul dintre ele.
Dată fiind minciuna ta, înclin să cred că încercai să furi o mașină,
iar așa-zisa ta victimă era înarmată.
D-le Fisk, chiar și fără tentativa de furt a mașinii,
tot te pot acuza de completarea unui raport fals legat de o împușcătură.
Dar sincer, suntem mai puțin interesați de aia,
și mai interesați de găsirea celui care a tras.
Ce zici să ne spui adevărul ?
Și vom fi de acord cu toții că ai suferit destul.
A fost un Lexus argintiu.
A ieșit dintr-o parcare și a mers spre semafor.
În mașină erau un tip și o fată.
Am deschis portiera șoferului, am țipat la ei să coboare,
dar apoi tipul a tras-o și a închis-o din nou.
Și înainte să știu, a scos o armă de undeva și a început să tragă.
Am fugit.
Am avut noroc că am scăpat cu viață.
Îți amintești unde s-a întâmplat asta ?
Da, în Hempstead.
Plecau dintr-unul din magazinele alea mari de mobilă.
Ridgley's.
Ne scuzi un minut ?
Femeia care a fost omorâtă cu dr. Krieg,
numele ei complet era Marla Ridgley Moore.
Crezi că e Ridgley, ca magazinele de mobilă ?
Mobilă Empire, mai repede.
Sute de magazine, în valoare de mai multe milioane $.
Bine, dar sunt derutat.
Ce au toate astea de-a face cu dr. Krieg și rețetele furate ?
Nimic, asta-i ideea.
Aceeași armă folosită la uciderea moștenitoarei averii Ridgley
a fost folosită de un bărbat care ieșea din parcarea de la Ridgley, acum 2 ani.
Asta ar putea fi o coincidență, dar ...
dar sorții înclină copleșitor în favoarea altei explicații.
Rețetele furate au fost o perdea de fum.
Franny Krieg a fost doar o victimă colaterală.
Marla Moore a fost adevărata țintă.
Am încercat să rezolvăm crima greșită.
- Toată chestia asta e nebunească. - Serios ?
Pentru că judecătorul a cam văzut-o ca noi.
Am verificat. Deții un Smith & Wesson de 9 mm.
Același calibru folosit la împușcarea unui posibil hoț de mașini, acum 2 ani.
Și ca să-ți omori ieri fosta soție și pe dr. Krieg.
Știm și că ai obișnuit să conduci un Lexus argintiu.
Exact ca cel pe care Lee Fisk încerca să-l fure în 2014.
De ce s-o omor pe Marla ?
Ești divorțat.
Da, dar n-a fost controversat, nu așa cum merg chestiile alea.
Și dacă credeți că-i urmăream banii, m-a scos din testament de peste un an.
Uiți de testamentul tatălui ei ...
Magnatul mobilei, Sam Ridgley.
- Nu sunt nici în ăla. - Dar fiul tău este.
Și deși legal e adult, încă necesită o mare grijă.
Iar cu Marla moartă,
ești liber să-ți revii la rolul de îngrijitor
și să-ți reiei viața de lux.
În regulă, bine.
Recunosc că s-a încercat să mi se fure mașina, acum 2 ani
și că am încercat să-l împușc pe tip.
N-am raportat pentru că eu ...
pentru că aveam o aventură cu una dintre angajatele Marlei.
O femeie pe nume Janine Roth.
O luam de la serviciu în seara aia.
Nu i-am putut spune Marlei,
așa că, am mințit-o despre cum am spart geamul
și am păstrat restul pentru mine.
Am fost un soț rău.
Dar Marla ...
ea a fost o sfântă.
Bine ? Stresul pe care-l avea,
timpul și efortul de a avea grijă de Ethan ...
N-aș fi putut face asta niciodată.
Și niciodată n-aș fi rănit-o.
- Unde e arma acum ? - În garajul de acasă.
Am ascuns-o în sertarul cu scule
după ce l-am împușcat pe bărbatul care ne-a atacat pe mine și Janine.
N-am mai văzut-o de atunci.
D-le Moore, cred că uiți că am percheziționat acel garaj, dimineață,
când verificam să vedem dacă soția ta avea pastile ascunse.
Mi-e greu să cred că am ratat o armă.
Trebuie s-o fi făcut.
Ori aia, ori ...
Ce ?
Ori cineva a luat-o.
O puzderie de oameni intră și ies din casa aia.
Ajutor casnic, ajutor medical.
V-am spus și înainte,
eram la un prieten când au avut loc crimele.
N-ați verificat ?
Ba da. Problema e că nimeni altcineva nu poate confirma.
Iar prietenul tău a lăsat să-i scape că l-ai sunat
ca să te asiguri că poveștile voastre se potriveau,
deci, momentan,
o să spunem că ai un alibi "moale".
Eu și Marla ne-am înțeles bine.
- Întrebați-l pe Ethan. - O vom face.
Bine, Ethan, bun.
Bun.
Bun. Bun.
Salut !
Intră.
N-am vrut să vă întrerup ședința.
Crede-mă, n-am terminat.
Revin în 10 minute, și vom continua.
Încă-mi ești dator pentru timpul pe care trebuie să-l recuperăm.
Îmi amintesc.
Cum te descurci ?
Încă nu se simte real.
Dar vrea să continui.
Ethan, sunt aici pentru că colegii mei
sunt cu tatăl tău la apartamentul său.
Arma folosită să le omoare pe mama ta și pe dr. Krieg
e înregistrată pe numele lui.
Poliția o caută chiar acum.
Nu. Nu, asta trebuie să fie o greșeală.
Nu e o greșeală.
Nu-mi pot imagina să fii întrebat ce sunt pe cale să te întreb,
dar dacă știi ceva ...
Dacă ți-ai auzit părinții certându-se recent, dacă crezi
că tatăl tău mințea despre unde era ieri ...
Oprește-te.
Nu cred că-ți poți imagina ce mă întrebi.
Mama a fost totul pentru mine.
Nu părăsesc casa asta.
Nu am prieteni.
Doar oamenii care sunt plătiți să mă ajute.
Iar acum mă întrebi dacă cred că tata a omorât-o ?
Sunt singur.
Am nevoie de el.
N-ai vrea să știi adevărul ?
Nu. Și deja ți-am spus că te înșeli. Katie !
Uite, nu știu nimic.
Îmi pare rău că ți-ai irosit timpul, dar tata e nevinovat.
Ethan, ce este ?
E în regulă.
Plec.
Ai fost la cumpărături ?
A trebuit să iau niște provizii.
M-am oprit și pe la secție.
Poliția a percheziționat casa lui Patrick Moore,
mașina, biroul ...
au repercheziționat casa familiei Moore.
Arma crimei n-a apărut.
Nici carnetele de rețete furate.
În cealaltă anchetă a mea,
acum cred că poliția în 1938
au rasolit cazul de la clubul de șah mai mult decât credeau.
Nici măcar nu cred că arma crimei a fost un cuțit, ci un trofeu.
Pentru a confirma asta,
va trebui să stric restaurarea lui Shinwell, din păcate.
- Ce e cu ciocanul de lipit ? - Căldura înmoaie chitul de lemn.
Iese imediat. Tu ?
Am verificat desfășurătoarele telefonice ale Marlei și ale lui Patrick,
și e-mail-urile.
Am sperat să găsesc dovada că Patrick știa
că Marla era la cabinetul lui Franny Krieg la ora crimelor.
Dar ?
Marcus a sunat chiar înainte să intri.
A spus că Patrick și prietenul său
au comandat pizza în timpul turneului de golf.
Tipul de la livrări l-a recunoscut pe Patrick pentru că el a plătit.
Deci, Patrick Moore nu e ucigașul nostru.
- Ce cauți acum ? - Orice iese în evidență.
Orice motiv pentru care cineva ar vrea s-o omoare pe Marla.
Deci, Shinwell și detectivul Guzman s-au întâlnit astăzi.
A mers bine. Îl va înregistra ca informator.
Fie ca grijile mele să fi fost de pomană.
Asta e ciudat.
Marla a apelat același număr acum aproape două săptămâni.
E de pe unul dintre telefoanele preplătite ale lui Franny Krieg,
pe care le avea pentru identitățile furate.
D-na Moore a sunat mai mulți doctori de la Corona General
în săptămânile anterioare.
Recunosc prefixul pentru legătura lor privată.
Vizita mai mulți doctori pentru rețete.
Asta fac dependenții de opioide.
Totuși, n-am găsit nicio dovadă că era una.
E adevărat, dar oamenii fac asta din tot felul de motive
de fiecare dată când nu primesc ce doresc de la doctorii lor.
Tocmai m-am gândit la ceva, dar cred că vom avea nevoie de un mandat.
Pentru ?
E dosarul medical al dr-ului Krieg despre Ethan Moore.
Ethan nu era bolnav cu adevărat.
Mama lui îl otrăvea.
Vrei să repeți ?
Obținea atenție prin intermediari ...
din câte se pare, de când Ethan era mic.
Ea vizita mai mulți doctori.
Era foarte implicată în tratamentele lui Ethan
și primea multă atenție pentru asta.
A vorbit regulat cu doctorii lui fără el,
iar boala în sine a fost un mister.
Singure, niciunul din aceste lucruri nu sunt semnificative,
dar împreună, sunt semne pe care doctorii
sunt învățați să le caute.
Și crezi că el a omorât-o pentru asta ?
Și pe dr. Krieg ?
Da, credem.
- Marcus e în drum către casă. - Am crezut că puștiul avea alibi.
Am auzit-o pe terapeuta fizică spunând că au timp de recuperat,
deci, e posibil să fi spus oamenilor că mergea la ședințe,
dar le anula sau le scurta.
Și ce ? A condus la cabinetul doctorei,
a împușcat-o pe ea și pe mama lui ?
Credeam că puștiul ăsta de-abia merge.
Credem că a avut ajutor, poate terapeuta fizică.
O să vorbim și cu ea.
Să spunem că ai dreptate cu motivul pentru mamă.
De ce s-o omoare pe doctoră ?
Pentru că a descoperit ce făcea Marla și i-a spus lui Ethan.
Deci, dacă o omora doar pe Marla, dr. Krieg ar fi știut că a fost el.
Ethan a fost pacientul dr-ului Krieg mai mult de un an.
Deja făcuse un set de teste.
N-a găsit un diagnostic pentru că nu era nicio boală.
Într-un final, a terminat testele,
deci, Marla voia s-o ia de la capăt cu un nou doctor.
Punct în care, a sunat fără să știe
una dintre identitățile furate ale dr-ului Krieg,
un reumatolog de la același spital.
Telefoanele dr-ului Krieg au fost găsite la locul faptei.
Am pus criminaliștii să descarce mesajele vocale.
Dr. Gordon, numele meu e Marla Moore.
Vă sun legat de fiul meu, Ethan. Are 18 ani.
Face tratament de la vârsta de 3 ani,
iar actualul nostru doctor nu se prinde ce are.
La început, ni s-a spus că avea artrită juvenilă,
dar simptomele nu s-au confirmat.
I-a spus dr-ului Krieg că simptomele au început la 6 ani.
N-a pomenit de artrită juvenilă.
Deci, povestea ei se schimba.
Credem că asta a avertizat-o pe dr. Krieg.
În calendarul ei, a mai avut două ședințe, implicând familia Moore.
Prima a fost cu o săptămână înainte de crime.
În notițe, spune că a fost vizitată doar de Ethan,
cerându-i mamei să aștepte afară cât i-a spus ce descoperise.
Deci, mama își abuza copilul.
De ce n-a sunat la Protecția Copilului ?
Ethan are 18 ani.
A decis să vorbească cu el ca adult.
Date fiind următoarele evenimente,
îți poți imagina că i-a spus că știe
de mesajul Marlei din mesageria altui doctor.
Poate a fost singura soluție de a câștiga încrederea lui Ethan,
să-și dezvăluie activitățile criminale, și să explice
că Marla sunase fără să știe pe unul dintre aliasurile ei.
Ultima ședință ...
a fost ziua în care ambele au fost omorâte.
Salut ! Și căpitanul e aici.
Ceva îmi spune că aveai dreptate legat de Ethan Moore.
Conform îngrijitoarei, a fost foarte supărat aseară
după ce-am terminat a doua percheziție.
S-a dus în camera lui, n-a vrut să vorbească cu nimeni.
Cam o jumătate de oră mai târziu,
a auzit o mașină cum l-a luat și a plecat.
N-a văzut nici cine l-a luat, nici mașina.
Nimeni nu mai știe nimic de el de atunci.
Ethan a dispărut.
Sherlock.
Sunt aici.
Ai terminat să redistrugi masa ?
De fapt, m-am decis să n-o fac.
E mai folositoare așa.
Eu și Marcus am terminat de interogat
restul personalului din casa Moore.
- Nimeni nu știa nimic. - Terapeuta fizică ?
Era într-un apel pe Skype cu iubitul ei la ora crimelor.
Geolocația telefonului ei o pune acasă la Ethan.
Când Marcus a vorbit cu ea, zilele trecute,
a confirmat alibiul lui Ethan,
dar adevărul e că Ethan a anulat ședința
chiar când ajunsese ea acolo.
Deci, a rămas în preajmă să ajusteze o parte din echipament.
Doar a presupus că era sus în tot acel timp.
Deci, căutarea complicelui lui Ethan,
și prin extensie a lui Ethan însuși, continuă.
Agentul Ritter tocmai a trimis asta.
După ce-am descoperit crimele,
a lărgit alerta sa, ca farmaciile să reporteze rețetele
de la Franny Krieg și ceilalți doctori.
Astea sunt locurile unde utilizatorii
ori și-au luat rețetele din carnetele de rețete false,
sau au încercat s-o facă, și au fost opriți.
Ideea lui de ofertă de pace. Vrea să știu că plasa D.E.A.-ului funcționează.
Ar trebui să-i trimitem agentului Ritter ceva foarte drăguț în schimb.
Nu cred că e mare lucru.
Nu crezi în clipa asta, dar ești pe cale să te răzgândești.
Acest punct ...
e datat în seara crimelor,
chiar înainte de ora 19:00 în Fort Lee.
Și asta e important pentru că ... ?
Îl căutăm pe complicele lui Ethan.
Știi că nu e tatăl său, terapeuta sa fizică,
sau cineva din personalul reședinței.
Ethan a fost un invalid ...
deci, unde ar fi putut cunoaște pe cineva
pe care să-l implice într-o dublă omucidere ?
Cabinetul doctorului său.
A spus că a întâlnit un dependent în camera de așteptare a lui Franny Krieg.
Poate că asta n-a fost complet inventat ?
Carnetele de rețete furate n-au fost recuperate.
Dacă Ethan a intenționat ca ele să fie plata,
sau dacă complicele doar s-a servit,
oricum ar fi, se poate ca ele să fi fost
un stimulent să participe la crimă.
Ce face un dependent când găsește un stoc de rețete în alb ?
Completează una cât mai curând posibil.
Poate în acest caz, în noaptea crimelor,
după ce l-a lăsat pe Ethan acasă.
Prima farmacie
după podul George Washington.
Pot avea câteva minute ?
Mersi.
Am întrebat dacă pot vorbi singură cu tine,
dar nu ești obligat să-mi spui nimic.
Cum m-au găsit ?
Todd Fisher, dependentul care te-a ajutat,
ne-a dat numele hotelului unde te-a lăsat.
A mai mărturisit și că te-a condus la și de la
cabinetul lui Franny Krieg, în ziua crimelor.
Am găsit și arma tatălui tău în camera ta hotel.
Am găsit câteva informații pe care cred că ai vrea să le știi.
Am avut o idee de unde a luat mama ta acele droguri
pe care ți le-a dat în toți acești ani.
Bunicul tău, Sam,
avea o listă întreagă de medicamente
pentru inimă, tensiune, tiroidă ...
medicamente împotriva crizelor.
Angajații săi știau de multă vreme că medicamentele dispăreau.
Chiar au concediat o asistentă, crezând că era vinovată.
Nici într-un milion de ani nu s-ar fi gândit
că fiica lui le fura ca să-și otrăvească propriul fiu.
Și asta explică toate simptomele mele ?
Nu vom ști sigur
pe care ți le-a dat, până când nu ești testat ...
dar câteva dintre ele pot face sistemul imunitar s-o ia razna.
Apar toate semnele unei boli autoimunitare.
Anticorpi în sânge, umflarea și durerea din încheieturi ...
totul exceptând o cauză.
Efectele ar trebui să fie temporare.
Acum, că nu le mai iei,
simptomele tale ar trebui să se îmbunătățească.
- Vei vorbi cu poliția pentru mine ? - Despre ce ?
Spune-le că înțelegi de ce-am făcut-o.
Ce mi-a făcut.
Mi-a furat viața.
Uite ce înțeleg.
Franny Krieg vindea rețete ilegale dependenților.
Dacă era prinsă, ar fi mers la închisoare,
dar undeva pe acolo era încă un doctor,
iar tu erai pacientul ei.
A încercat să-ți arunce un colac de salvare
și ți-a spus ce făcea mama ta.
Trebuia să fi știut ce risca,
dar a încercat să te salveze oricum, iar tu ai omorât-o pentru asta.
Măiculiță !
Ai fi putut spune doar, "Nu, mulțumesc".
Am adus-o aici pentru că am crezut
că va trebui să petrecem mai mult timp împreună.
Deci, consideră masa un împrumut pe termen nelimitat.
Și câte partide crezi că vom face,
când crezi că curând voi fi mort și toate alea ?
Watson mi-a spus că vei continua cu detectivul Guzman.
Nu te pot opri.
Am o propunere.
Ai refuzat o dată oferta lui Watson
de a te antrena să devii detectiv.
În schimb, îți ofer acum, să te antrenăm să fii informator.
Te putem învăța abilitățile necesare să supraviețuiești în asta.
Abilitățile de a înșela, de a evita detecția ...
cum să extragi informații, fără ca subiectul să știe
că e interogat.
Și cum plătesc pentru asta ?
Fiind bătut la șah ?
Din când în când, eu și Watson avem propria nevoie
a unei perechi de ochi pe stradă.
Deci, pe lângă capacitatea ta legală în N.Y.P.D.,
vei fi, neoficial, și informatorul nostru.
Accepți propunerea ?
Hai să vedem ce poți.